![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEj8h2BU8UKqCOv5nHGCelbB8P2kchHqPjIqPoeWM0MUc08O2FCNVHCNlPaw1b-jg4zAZkmQiDQNLQ45nKzExwYgh1JP8B7Xh3DB4-h1Q4X6LIV2nEBcT4BG5Fr78B6X2VXqGKqa/s320/alabatresh160311.jpg)
cada vegada més trobo
que és una mena
de miracle això
que ens cedeixin les
paraules, la paciència
dels programes i quan
ens fan disertar sobre
perquè ho fem penso
sense saber-ho explicar
que no podríem no fer-ho,
sublimo en el dels altres allò
que podria ser i conforma un palau.
passar les planes de més de trenta
llibres i saber que en lleixes,
tauletes de nit, i pufs de tantes
cases o cuchitrils hi tenim
un peu ficat, un llom, un lector.
*e*
0 Commentaris:
Publica un comentari a l'entrada
<< Home